ÍNDEX

-C1/2014 - Una modificació de la classificació
turística d’una activitat implica un nou  títol habilitant de
l’esmentada activitat?

-C3/2014 - Activitats
en establiments de caràcter singular

-C4/2014 - ¿Es de aplicación
la ley 7/2013 a las actividades
relacionadas con la destinación o la naturaleza de les fincas a
que se refiere el art. 21 de la Ley 6/1997, de 8 de julio, de suelo rústico
de las Islas Baleares?

-C5/2014 - Casuística de l’excepció sobre
oficines administratives de despatxos professionals que pertanyen a
l’habitatge, de menys de 50 m2 útils afectes a
l’activitat. (art 2.g)

-C6/2014 - Augmentar la superfície computable es considera una
modificació de l’activitat?

-C7/2014 - Li es d’aplicació la llei
d’activitats el pub crawling (recorrido por bares del municipio).

-C8/2014 - Activitats
multidisciplinars en un mateix espai en horaris diferents

-C9/2014 - Procediment
administratiu en el cas de sol·licitud de llicència
d’instal·lació i obres

-C10/2014 -  Determinació de l’aforament
als locals d’espectacles

-C11/2014
- Disposició transitòria tercera de la Llei 7/2013, de 26 de
novembre:

"Les sol·licituds de permisos, llicències o
autoritzacions incoades abans d’entrar en vigor aquesta llei s’han
de continuar tramitant conformement amb la normativa anterior. Les persones
interessades poden sol·licitar l’aplicació de la normativa
posterior en els supòsits que entenguin que els resulta més
favorable."

Les declaracions responsables també estan subjectes a aquesta
disposició transitòria tercera?

Si es va presentar la declaració responsable ABANS de la Llei
7/2013, però els informes tècnics són POSTERIORS a la data
en que va entrar en vigor la Llei 7/2013, a quina normativa d'activitats han de
fer referència els informes?

En el cas d’una declaració responsable presentada ABANS de
l'entrada en vigor de la Llei 7/2013 i
després s'ha d'adoptar una mesura cautelar de suspensió de
l'activitat: cal aplicar l'article 123 de la Llei 16/2006 o bé s'han
d'aplicar els articles 89 i 90 de la Llei 7/2013?

-C12/2014 - És obligatori
inscriure en el Registre Autonòmic d’activitats itinerants les
activitats existents fins ara classificades com a temporals no convalidables?

-C13/2014 - És necessari
tenir un espai lliure d’obstacles de 0.5 P m2 a la sortida
d’un local?

-C14/2014
- Documentació a presentar a l’administració
en el cas d’activitats no permanents. Normativa en relació a la
seguretat contra incendis en el cas d’estructures provisionals

-C15/2014 -
Classificació del l’activitat de magatzem

-C16/2014 –
Interpretació Disposició transitòria sexta de la llei
7/2013

-C17/2014
– Definició
d’activitat de concurrència pública i establiment
públic

-C19/2014
– Modificació d’una activitat amb títol habilitant
(com es tramita una activitat secundària)

-C21/2014 - Interpretació del termes
similars al punt e) art.2 Llei 7/2013, instal·lacions de plaques solar
tèrmiques i fotovoltaiques, antenes de telefonia mòbil, estacions
de telefonia i similars

-C22/2014 – Quantes vegades a l’ anys es
pot fer una activitat no permanent en un mateix emplaçament?

-C23/2014 – Les activitats
permanents innòcues i menors poden ser multidisciplinars? Si és
que sí, es poden sumar els espais permesos en cada cas?

-C24/2014 - Classificació
de un cafè-teatre. Cabines higièniques a establiments
públics

-C25/2014 -

1
- Estan sotmeses a la Llei 7/2013 els establiments on s’hi realitzen
activitats religioses similars o actes d’exercici de drets fonamentals de
la Constitució Espanyola?

2
- Procediment i característiques de les sales de  joventut

3 - Quin és el procediment a seguir en cas
d’inspecció i de que l’establiment no disposi de  Pla d’autoprotecció?

4 - Quina assegurança i classificació les
són d’aplicació a les activitats existents amb anterioritat
a l’entrada en vigor de la Llei 7/2013?

5
- Incompliment d’horaris en activitats catalogades

6 - És
d’aplicació al punt 1 de la Disposició transitòria
sisena de la Llei 7/2013 als establiments d’allotjament i als de
l’oferta turística complementària amb autoritzacions
turístiques anterior a 1 de gener de 1998?

7 - Quines
són les “altres activitats
permanents que estiguin exemptes de llicència d’obertura i
funcionament arran d’una llei” a les que es refereix el punt 2
de la disposició transitòria sisena?

8 - Quines
són els terminis per a les Revisions Tècniques
d’Actualització  (RTA)
de les activitats amb títol habilitant existent abans de l’entrada
en vigor de la Llei 7/2013?

-C26/2014 - Contractació
personal d’admissió i de control intern

-C29/2014 - Quina cobertura ha de tenir
l’assegurança d’una activitat?

-C31/2014
- Sol·licitud d’autorització d’activitat no permanent
major

RESPOSTES

-C1/2014 - Pregunta
genèrica: Una modificació de la classificació
turística d’una activitat implica un nou  títol habilitant de l’esmentada
activitat?

Resposta aprovada per la CEJAIB en la reunió
de data 15/10/2014

Resposta:

Antecedents

Segons
l’art. 26 la Llei 8/2012, de 19 de juliol, de Turisme de les Illes
Balears, les activitats turístiques es classifiquen segons el tipus
d’empresa turística (allotjament, turístic-residencial,
restauració, etc.).

Dins cada tipus d’ empresa turística es diferencien diferents
grups d’establiments, com per exemple dins de les empreses
turístiques de restauració hi ha els grups de
“restaurant”, “bar-cafeteria” i “altres”.

Dins cada grup hi ha una subdivisió per “categories”. En
el cas dels hotels la categoria s’identificaria amb estrelles, i en cas
de restaurants forquetes.

L’Art. 11 punt 2 de la Llei 7/2013 indica els casos en que les
modificacions necessiten un nou títol habilitant.

L’exposició de motius clarifica que la tramitació de
les activitats la determina paràmetres de risc objectiu i no per la
nomenclatura. Que podem tenir una mateixa nomenclatura amb significats
diferents depenent de la normativa sectorial (publica concurrència es
distint segons el R.D. 2816/1982, reglament frigorífic, CTE, PGOU,...)

Conclusió

CANVI D’EMPRESA TURÍSTICA .(Per exemple passar d’hotel a restaurant).

En el cas de canvi d’empresa turística d’establiment
turístic s’entén que és una nova activitat (apartat
a) del punt 2 de l’art. 11 de la Llei 7/2013) i per tant cal un nou
títol habilitant, independentment de que també ho pugui ser per
afectar a altres punts b,c,d,e. (Per exemple passar d’hotel a
restaurant).

CANVI DE DINS EL MATEIX GRUP. Per exemple grup restauració (bar a
restaurant).

El fet de canviar de grup, no suposa per si mateix un canvi de activitat
d’acord amb l’article 11.2a, no obstant, podrà ser una
modificació substancial si està inclosa en els apartats 2-b,c,d i
e.

NOTA: En el projecte de l’activitat es té que indicar quines
parts de l’activitat serien canvis substancial en cas de modificar-se. I
per tant es tindrien que tramitar com a canvi substancial.

El
procediment a seguir per l’administració competent en rebre una
notificació de turisme, d’una denúncia o per
sol·licitud de la part interessada es la següent:

Tornar a Índex

-C3/2014 - Pregunta
genèrica: Activitats en establiments de caràcter singular

Resposta aprovada per la CEJAIB en la
reunió de data 15/10/2014

Resposta:

La normativa a complir
és la mateixa que en qualsevol altre tipus d’activitat. De totes
maneres hi ha activitats que per les seves peculiaritats no poden adaptar-se a
la normativa igual que les ordinàries.

El “Reglamento de Barreras Arquitectónicas de las Illes Balears, Decreto 110/2010, de 15 de octubre, a la
disposició addicional única estableix les condicions per a
l’exoneració del compliment del decret.

En quant a ventilació i instal·lacions contra incendis,
l’exigible ho estableix el RITE i el CTE.

La Llei 7/2013 a
l’article 41 indica que en edificis catalogats o protegits quan les
característiques arquitectòniques no permetin el compliment de
les condicions tècniques exigides en la normativa vigent,
excepcionalment per motius d’interès públic acreditats en
l’expedient, l’administració pot demanar a la Junta
Autonòmica d’ Activitats de les Illes Balears un informe vinculant
sobre les mesures alternatives proposades en el projecte i destinades a
garantir l’objecte de la Llei.

A la disposició addicional sisena de la Llei 7/2013 es regulen les
“Molèsties i perillositat no reglamentades, activitats singulars i
solucions alternatives”. Indica els condicionants per adoptar solucions
alternatives quan no es pugui complir la normativa d’ aplicació.

Per
tant el tècnic sempre pot adoptar solucions alternatives segons la
disposició addicional abans esmentada. Es recomana que es consulti i es
consensuï la solució alternativa amb l’ajuntament.

Tornar a Índex

-C4/2014 - Pregunta genérica: ¿Es
de aplicación la ley 7/2013 a las actividades  relacionadas con la destinación o
la naturaleza de les fincas a que se refiere el art. 21 de la Ley 6/1997, de 8
de julio, de suelo rústico de las Islas Baleares?

Resposta aprovada per la CEJAIB en la reunió de data 15/10/2014

Resposta:

Segons el punt 2.h) i 4 de l’article 2 de la Llei 7/2013 les
activitats referides a l’article 21 de la Llei 6/1997 del sòl
rústic si no necessiten AIA estan excloses de l’aplicació
de la Llei 7/2013.

L’art. 21 de la Llei 6/1997 del
sòl rústic indica que tindran la consideració
d’activitats relacionades amb la destinació o amb la naturalesa de
les finques les vinculades als usos complementaris de l’activitat
tradicional (apartat c).

Segons la definició que fa el punt 1.b)
de  l’art. 44 de la Llei
8/2012, de 19 de juliol, de turisme de les Illes Balears els agroturismes
s’inclouen dins l’activitat complementària a
l’activitat tradicional.

L’apartat 4 de l’art. 44 de la
Llei 8/2012 també indica que la llicència d’obres, la
llicència d’obertura i la llicència de funcionament de
reformes, ampliacions o nous establiments d’allotjament de turisme rural,
llevat que es tracti d’hotels rurals de nova creació, no estan
subjectes a l’avaluació d’impacte ambiental a què es
refereix el grup 7 h) de l’annex II de la Llei 11/2006, de 14 de
setembre, d’avaluacions d’impacte ambiental i avaluacions
ambientals estratègiques a les Illes Balears.

El ple de la Comissió de Medi
Ambient de les Illes Balears a la sessió de 10 de juliol de 2014 va
acordar el següent:

Tots els
allotjaments de turisme rural que es trobin a LIC i ZEPA, estaran obligats a
l’avaluació de repercussions ambientals (art. 39 LECO).

En el
cas que els allotjaments de turisme rural, excepte els hotels de nova
creació, estiguin dins l’àmbit del PORN o PRUG però
NO afectats per la Xarxa Natura 2000 no es subjectaran al procediment establert
a l’article 40 de la Llei Ambiental.

Ara
bé si està a àmbit PORN i Xarxa Natura el Servei de
Planificació de la DG de Medi Natural, Educació Ambiental i Canvi
Climàtic d’acord amb l’article 39 LECO informarà
sobre la possible afecció sobre la Xarxa Natura 2000, i es
sotmetrà a AIA quan així ho decideixi l’òrgan
ambiental, motivadament i, cas per cas, en base als criteris de l’article
44.

En conclusió, als agroturismes en
ser una activitat que segons la Llei de Turisme no estan subjectes a
Avaluació d’Impacte Ambiental i estan incloses dins les activitats
referides a l’art. 21 de la Llei 6/1997 de sòl rústic, no
els és d’aplicació la Llei 7/2013, de 26 de novembre, de
règim jurídic d’instal·lació, accés i
exercici d’activitats a les Illes Balears. A no ser que els hi sigui
preceptiu segons algun supòsit dels acords de la CMAIB.

Els hotels rurals de nova creació
si necessiten AIA, si que els és d’aplicació la Llei
7/2013.

Així com indica el punt 2.h) de
l’art. 2 de la Llei 7/2013,
l’administració trametrà les denúncies i
qualssevol altres actuacions a l’administració competent en
matèria d’agricultura perquè les resolgui.

Tornar a Índex

-C5/2014 - Pregunta
genèrica: Casuística de l’excepció sobre oficines
administratives de despatxos professionals que pertanyen a l’habitatge,
de menys de 50 m2 útils afectes a l’activitat. (art
2.g)

"2. S’exclouen de
l’àmbit d'aplicació d’aquesta llei: […] g)
Oficines administratives de despatxos professionals que pertanyen a l’habitatge,
de menys de 50 m2 útils afectes a l’activitat."

Resposta aprovada per la CEJAIB en la reunió de
data 15/10/2014

Resposta:

No es necessari que els professionals estiguin
col·legiats.

Quan
s’indica “oficines administratives de despatxos
professionals”. S’ha d’entendre que es tracta de les
activitats incloses dins la definició “d’ús
administratiu” segons el CTE que es realitzin dins l’habitatge. Nota:
Si és en un establiment precisarà estar subjecte a
l’àmbit d’aplicació.

Respecte
als metres que han de computar. Computaran totes les zones de la vivenda que
s’usen i són necessàries per a l’activitat com pot
ser el bany (si és necessari d’acord amb la normativa), zona
d’accés, zona de treball, etc.

Tampoc no
estan subjectes a l’àmbit d’aplicació de la Llei
7/2013:

Les
tasques que es realitzen sense o fora del propi establiment, no entren dins
l’àmbit de la Llei 7/2013 ja que l’activitat no es realitza
a un lloc concret (veure definició d’activitat).

Per exemple, les tasques a la via pública o en ubicacions de
titularitat privada que en cada cas dependrà de l’usuari (podar un
jardí, un llanterner, pintar una casa,...), així com el lloguer
de cotxes, galeres, ponis, bicicletes, cavalls, etc., no entren dins
l’àmbit de la Llei 7/2013.

Un ordinador connectat a la xarxa, per si mateix, tampoc es considera
subjecte a la Llei 7/2013, independentment del software instal·lat, ni
tan sols si mitjançant l’ordinador es compren o es venen productes
a través de la xarxa.

No obstant els seus locals o establiments (oficines, tallers, magatzems,
etc.), si escau, sí que precisen del corresponent títol
habilitant d’exercici d’activitat. En el cas de que l’oficina
administrativa esmentada pertanyi a un habitatge, de menys de 50 m2
no l’hi és d’aplicació la Llei 7/2013, per tant, no
cal declaració responsable.

Tornar a Índex

-C6/2014 - Pregunta genèrica: Augmentar la superfície computable
es considera una modificació de l’activitat?

Resposta aprovada per la CEJAIB en la
reunió de data 15/10/2014

Resposta:

Per a saber si cal un nou
títol habilitant cal comprovar si la modificació incorre en
alguns dels supòsits del punt 2 de l’article 11 de la Llei 7/2013.

Per exemple si es tracta
d’una terrassa que es destinarà a taules per als clients, es
tracta d’una ampliació de l’activitat (2.a), i per tant cal
tramitar un nou títol habilitant. També pot afectar a altres paràmetres
inclosos a l’apartat 2 de l’article 11 de la Llei 7/2013 com per
exemple canvis en la capacitat que afectin a l’evacuació, etc.

També cal
comprovar que l’ampliació de l’activitat no suposi
modificacions en les instal·lacions existents de l’activitat.

Les modificacions
s’han de tramitar mitjançant el procediment que correspongui als
paràmetres de la part afectada. Si hi ha modificacions de
l’activitat existent també s’inclouran en la
tramitació de la modificació.

A l’hora del còmput de la
superfície cal tenir en compte la definició de Superfície
computable, en el punt 38 de l’article 4 (la superfície a
l’aire lliure computa un 50%). No computen les zones de terra natural ni
zones complementàries enjardinades exteriors a l’edifici. En el
cas de que no s’hi efectuï l’activitat.

Tornar a Índex

-C7/2014 - Pregunta genèrica.
Li es d’aplicació la llei d’activitats el pub crawling (recorregut per
bars del municipi)

Resposta
aprovada per la CEJAIB en la reunió de data 15/10/2014

Resposta:

En aquest cas, un recorregut
pels bars del municipi, segons la definició d’activitat i
activitat no permanent segons els apartats 4 i 6 de l’article 4 de la
Llei 7/2013, no es pot considerar una activitat no permanent de recorregut.

La definició tant
d’activitat com la d’activitat no permanent indica que són
activitats no permanents quan es tracta d’activitats amb un recorregut
concret.  En aquest cas es tracta
d’un fet promocional dels establiments del municipi. Els usuaris poden
anar lliurement d’un establiment o l’altre sense una obligatorietat
de recorregut.

L’activitat
és la que es fa dins els locals, els quals han de tenir un títol
habilitant.

Tornar a Índex

-C8/2014 - Pregunta
genèrica: Activitats multidisciplinars en un mateix espai en horaris
diferents

Resposta aprovada per la CEJAIB en la
reunió de data 15/10/2014

Resposta:

A partir de
l’entrada en vigor de la Llei 7/2013 desapareix el terme
d’”activitat secundària” i entra en vigor el terme
“activitats multidisciplinars”.

Així com diu
l’apartat 3 de l’article 3 només es poden limitar
l’exercici de l’activitat multidisciplinars quan hi concorrin
impediments tècnics per garantir la seguretat, la salubritat, el medi
ambient i la protecció de la infància i la joventut.

Si en un mateix establiment
segons l’horari es desenvolupen activitats diferents s’han de tenir
en compte el que es té que modificar per passar d’una activitat a
l’altra. Per exemple si es munten estructures que necessiten un
certificat d’instal·lació cada vegada que es munten (escenaris,
grades, etc.) o si es canvia de lloc el mobiliari i aquest canvi pot afectar a
les mesures d’evacuació, etc.

També cal tenir en
compte en cada cas la normativa de les dues activitats, i especialment, els
horaris permesos per a cada activitat segons la normativa municipal o
sectorial.

Es recomana que al
projecte s’indiquin clarament les modificacions per passar d’una
activitat a l’altra, els certificats necessaris de muntatge si cal, si
les modificacions a realitzar afecten a les instal·lacions que disposa
l’activitat i els horaris permesos per a cada activitat.

NOTA: Sempre
s’hauran de complir les ordenances municipals, els usos, normativa
sectorial, de les dues activitats.

Tornar a Índex

-C9/2014 - Pregunta
genèrica: Procediment administratiu en el cas de sol·licitud de
llicència d’instal·lació i obres

Resposta aprovada per la
CEJAIB en la reunió de data 15/10/2014

Resposta:

El punt 3 de l’art.
136 de la Llei 2/2014 indica que les autoritzacions o comunicacions
prèvies lligades a la instal·lació o
l’adequació d’activitats permanents o a infraestructures
comunes vinculades a aquestes, es regiran pel que preveu la legislació
reguladora d’activitats i, supletòriament, amb el previst a
aquesta llei.  És a dir, les
obres que s’hagin de fer vinculades a una activitat es regiran per la
Llei 7/2013.

Quan hi hagi obres que
requereixin projecte segons l’art. 2 de la Llei 38/1999, així com
indica el punt 5 de l’art. 140 de la Llei 2/2014 per a l’atorgament
de la llicència d’obres caldrà haver presentat el projecte
d’execució.

És a dir, per a
l’atorgament cal un projecte integrat d’activitats i obres o dos
projectes, un d’activitats i un d’obres per separat però
coordinats entre ells on el nivell de detall de la part d’obres és
la de projecte d’execució.

En la Disposició
Addicional Setena sobre l’Informe sobre l’ús i la
idoneïtat de la ubicació i els paràmetres urbanístics
de la Llei 7/2013 indica que amb caràcter potestatiu, el promotor o la
persona titular d’una activitat o un tècnic o una tècnica
competent pot sol·licitar a l’ajuntament corresponent un informe
sobre l’ús, la idoneïtat de la ubicació de
l’activitat i els paràmetres urbanístics d’acord amb
la normativa municipal i urbanística.

Per sol·licitar aquest informe
es pot adjuntar el projecte bàsic d’obres i després per
sol·licitar la llicència d’obres i
instal·lació adjuntar el projecte integrat d’activitats i
obres o dos projectes un d’activitat i un d’obres per separat
però coordinats entre ells.

Tornar a Índex

-C10/2014 -  Pregunta genèrica:
Determinació de l’aforament als locals d’espectacles

Resposta
aprovada per la CEJAIB en la reunió de data 15/10/2014

Resposta:

L’aforament sempre serà menor a:

Quan trobem instal·lacions o
infraestructures, el dimensionament dels quals depèn del nombre de
persones, per exemple:

Càlcul d’ocupació
d’acord amb el CTE: No es pot determinar el
càlcul d’evacuació i amb aquest càlcul esbrinar
l’ocupació d’acord amb el CTE. Primer s’ha de fer el
càlcul d’ocupació i llavors calcular
l’evacuació.

Cabines
higièniques.

Ventilació.

Aigües
residuals.

Altres

Altres que depenguin
de normativa sectorial (turisme, joc, …)

ACTIVITATS
MUSICALS

Encara que hi pugui
haver zones d’espectadors a 4 persones per m2.
L’aforament màxim a activitats musicals serà de 2 persones
per m2 del global de la superfície útil destinada al
públic.

MOTIU.

Encara que el DBSI
indica que s’ha de considerar una densitat d’ocupació
superior si pot haver possibles
utilitzacions especials i circumstancials  (DB-SI 3.2.2) només serà a
efectes del càlcul de les vies d’evacuació i no de la
determinació de l’aforament.

La exigència
bàsica SI 3: Evacuación
de ocupantes és la següent:

El edificio dispondrá de los medios de evacuación adecuados para
facilitar que los ocupantes puedan abandonarlo o alcanzar un lugar seguro
dentro del mismo en condiciones de seguridad.

Les hipòtesi
d’evacuació en el qual es basa el DB-SI no són
vàlides ja que depèn no solament dels mitjans
d’evacuació sinó també del tipus d’usuari.

S’ha demostrat
tècnicament que el consum d’alcohol (1,2g/L en sang –
0,6mg/L en aire, que és l’equivalent a beure dos combinats)
retarda l’evacuació en un 78%.  Per un consum major pot arribar–se
a considerar no evacuable. També està comprovat que la velocitat
d’evacuació disminueix quan la densitat d’evacuació
augmenta, i per 4 persones per metre quadrat s’estipula que és de
0,5m/s, mentre que el DB-SI parteix d’una hipòtesi que hereta de
la CPI que dita velocitat es de 1m/s. Sense entrar amb altres factors que no
s’han tengut en compte en el factor humà com som la baixa
lluminositat, estrés tèrmic, alt nivell de soroll, ....

NO ES POT AUGMENTAR L’AFORAMENT MITJANÇANT EL
REGISTRE DE PLANS D’AUTOPROTECCIÓ.

Pregunta genèrica: Modificació
de l’aforament d’activitats existents que tenen limitació de
l’aforament arran de l’article 10 del RD 2816/1982.

Antecedents

La comissió
d’espectacles públics i activitats recreatives tenia per norma
general limitar l’aforament a la capacitat cúbica de
l’establiment.

Art. 10,  R.D. 2816/1982, 27 d’agost, la
Secció Primera del Capítol Primer del Títol Primer del
Reglament General de Policia d’Espectacles Públics i Activitats
Recreatives  (RGPEPiAR) – Requisitos y condiciones exigibles para la construcción o transformación
de edificios y locales para destinarlos a espectáculos propiamente
dichos:

La capacidad cúbica
de locales destinados a los espectadores o asistentes, como norma general
no podrá ser inferior a cuatro metros cúbicos por persona, si
bien en cada caso se ajustará a las condiciones esenciales de
ventilación existentes en cada uno y a la índole del
espectáculo o recreo a que ellos se destinen.

L’art. 18 indica:

Ventilación y
acondicionamiento del aire

Artículo
18

Los
locales cerrados dispondrán, en salas y dependencias de ventiladores,
instalaciones de aire y aparatos extractores, y cuando el local tenga un aforo
de más de 2.000 espectadores tendrá un sistema de
ventilación forzada de potencia proporcionada a la capacidad de aquéllos.
Si el local  se  halla  ubicado  total  o
parcialmente  por  debajo  de la  rasante  de
la  vía  de
acceso  al mismo,
deberá tener sistema de ventilación forzada, o cualquiera que
fuese su aforo.

Conclusió

Segons el RGPEPiAR
no s’obliga a que els locals tancats de manco de 2.000 persones tenguin
una ventilació forçada capaç de proporcionar
ventilació suficient de renovació per tot l’aforament. Això
vol dir que quan l’article 10 indica que per norma general al local
haurà de tenir 4 m3/persona, s’ha de suposar que es tracta
sense ventilació pel total del aforament.

DETERMINACIÓ
DE L’AFORO

Nota: Es suposa que
no hi ha cap instal·lació que pugui ser insuficient per
l’aforament nou, com pot ser cabines higièniques, aigües
residuals,...

Activitat original:
(Es va justificar amb la CPI)

X persones: La
capacitat d’ocupació d’acord amb la NBE corresponent

Y persones:
Aforament de la llicència. Limitada per la comissió
d’espectacles públics i activitats recreatives arran  de l’article 10

Activitat
modificant l’aforament.

Z persones:
ocupació màxima que pot suportar la ventilació
perquè l’establiment tengui la renovació suficient.
(D’acord amb el RITE o norma equivalent)

Si
Z>X, l’aforament serà com a màxim X

X>Z>Y,
l’aforament serà coma màxim Z

La normativa a nivell de evacuació seria:

La CPI i el R.D.
2816/1982, excepte les obres realitzades i si les obres realitzades no afecten
a l’evacuació. No obstant, si l’informe de la CEPiAR no
queda clar la capacitat d’evacuació de l’establiment
d’acord amb la NBE. CPI convindria revisar l’evacuació amb
la NBE corresponent.

O

La CTE- DBSI 3-
juntament amb el DB-SU.

En tot cas
s’aplicarà el DB-SI3 i el DB-SU3 (il·luminació,...)
quan es pretengui augmentar l’aforament per damunt de X.

Tornar a Índex

-C11/2014 -
Consulta genèrica: Disposició transitòria tercera de la Llei 7/2013, de 26 de
novembre:

"Les
sol·licituds de permisos, llicències o autoritzacions incoades
abans d’entrar en vigor aquesta llei s’han de continuar tramitant
conformement amb la normativa anterior. Les persones interessades poden
sol·licitar l’aplicació de la normativa posterior en els
supòsits que entenguin que els resulta més favorable."

Les declaracions
responsables també estan subjectes a aquesta disposició
transitòria tercera?

Si es va presentar la
declaració responsable ABANS de la Llei 7/2013, però els informes
tècnics són POSTERIORS a la data en que va entrar en vigor la
Llei 7/2013, a quina normativa d'activitats han de fer referència els informes?

En el cas d’una
declaració responsable presentada ABANS de l'entrada en vigor de la Llei
7/2013 i  després s'ha
d'adoptar una mesura cautelar de suspensió de l'activitat: cal aplicar
l'article 123 de la Llei 16/2006 o bé s'han d'aplicar els articles 89 i
90 de la Llei 7/2013?

Resposta aprovada
per la CEJAIB en la reunió de data 15/10/2014

Resposta:

Pregunta
1: La declaració responsable tindrà el mateix tractament que si
fos d’una sol·licitud de permís, llicència o
autorització com indica la disposició transitòria. Per
tant, si estan fetes abans de l’entrada en vigor de la Llei 7/2013 es
podran seguir tramitant d’acord amb la normativa anterior.

Pregunta 2: Els informes poden referenciar-se a la Llei 7/2013 que diu que
les activitats amb sol·licitud de permís, llicència o
autorització incoada abans de l’entrada en vigor d’aquesta
es poden tramitar segons la normativa anterior.

Pregunta 3: Una mesura cautelar és una mesura  que es pren com a
conseqüència d’una inspecció. L’acte
d’inspecció es fa seguint la normativa en vigor en aquell moment,
actualment la Llei 7/2013.

Tornar a Índex

-C12/2014 - Pregunta genèrica:
És obligatori inscriure en el Registre Autonòmic
d’activitats itinerants les activitats existents fins ara classificades
com a temporals no convalidables?

Resposta aprovada per la CEJAIB en la reunió de data 15/10/2014

Resposta:

Segons
els punts a i b de l’article 9 de la Llei 16/2006, les activitats no
convalidables equivalen a la Llei 7/2013 a:

activitats itinerants menors

activitats itinerants majors
amb potència electromecànica inferior a 3 KW.

En el Títol V
Capítol II de la Llei 7/2013, “d’activitats” la
Disposició Transitòria Cinquena referent a activitats temporals
no convalidables esmenta:

Abans de l’1 de
gener de 2016, les activitats anteriorment classificades com a temporals no
convalidables amb projecte tipus i amb data de visat anterior a l’entrada
en vigor d’aquesta llei que pretenguin continuar amb la seva activitat,
s’hauran d’inscriure en el Registre autonòmic
d’activitats itinerants. Si aquestes activitats, amb la nova
classificació, són activitats itinerants majors, no necessitaran
un informe favorable d’una ECAC.

L’objecte de la
disposició transitòria cinquena és deixar un termini fins
a l’1 de gener de 2016 per a la inscripció en el Registre
Autonòmic, sense perjudici per a exercir l’activitat sempre i quan
sigui una activitat existent amb projecte tipus i amb data de visat anterior a
l’entrada en vigor d’aquesta Llei.

Si fos obligatòria
la inscripció abans del termini indicat no tendria sentit
l’existència d’aquesta disposició ja que la mateixa
Llei ja ho estableix en el Títol V Capítol II.

No obstant, les activitats
noves es tenen que registrar en el Registre Autonòmic, a manca de
reglament es realitzarà el registre aplicant les disposicions indicades
a la Llei 30/1992.

NOTA: La redacció
de la norma parla de visat, quan aquest no es obligatòria d’acord
amb el R.D. 1000/2010 que té caràcter de norma bàsica. Per
tant, s’ha d’entendre que aquesta disposició està
dedicada a les activitats existents amb projecte anterior a l’entrada en
vigor de la Llei. A la darrera Comissió Executiva es va acordar iniciar
el procediment de correcció d’errors materials de la Llei.

Tornar a Índex

-C13/2014
- És necessari tenir un espai lliure d’obstacles de 0.5 P m2
a la sortida d’un local?

Resposta aprovada per la CEJAIB en la reunió de data
04/11/2014

Resposta:

En els locals de més de 50
persones l’espai exterior segur es compleix quan davant la sortida
d’edifici hi ha una superfície d’almenys 0,5 P m2  dins de la zona delimitada amb un radi
de 0,1P m de distància des de la sortida de l’edifici
(P=núm. d’ocupants amb evacuació prevista per aquesta
sortida). La superfície considerada espai exterior segur té que
estar dins el radi de 0,1P m, però no coincideix amb l’àrea
que forma aquest radi.

En el cas de sortides previstes per
a un màxim de 500 persones es pot admetre com a sortida d’edifici
aquella que comuniqui amb l’exterior que disposi de dos recorreguts
alternatius fins a dos espais exteriors segurs (seguint la definició
feta anteriorment), un dels quals no excedeixi de 50m.  L’amplada del pas,
passadís, rampa i/o escala estarà definida segons la taula 4.1
del DB SI3 i en tot cas serà com a mínim de 1m.

Exemples:

Local de 51 persones:

Radi: 51*0,1= 5,1m;
Àrea =
3,1415*5,12/2= 40,86
m2.

Espai exterior segur: 51*0,5=25,5 m2.

És a dir, dins
l’àrea que forma el radi de 5,1m davant la sortida de
l’edifici ha d’haver 25,5 m2 lliures d’obstacles
(espai exterior segur).

Local de 100 persones:

Radi:100*0,1 = 10m;
Àrea =
3,1415*102/2=
157,08 m2.

Espai exterior segur: 100*0,5=50 m2.

És a dir, dins
l’àrea que forma el radi de 10m davant la sortida de
l’edifici ha d’haver 50 m2 lliures d’obstacles
(espai exterior segur).

Local fins a 500 persones, es pot admetre:

Disposar de 2 recorreguts alternatius a 2 espais exteriors segurs. Un dels
quals no superi una distància de 50 m.

Exemples de recorreguts
cap a espai exterior segur de locals amb terrasses:

En el cas de locals contigus
amb la longitud A més gran que B una possible solució seria fer
un pas transversal per així afectar el menys possible a l’espai de
l’activitat.

En el cas de locals
contigus amb la longitud B més gran que A una possible solució
seria la següent:

NOTES:   - La NBE-CPI/96  indicava que en el cas de que
l’espai exterior no fos suficient per contenir els ocupants la porta o
punt de pas podrà considerar-se
sortida d’edifici solament si la longitud del recorregut des de la
sortida a un espai exterior segur és menor de 50 m i satisfà les
exigències que li pertoquen. Abans era suficient amb un recorregut, ara
amb el DB SI3 és necessari 2 recorreguts alternatius a 2 espais
exteriors segurs i pot ser un problema en els locals ubicats per exemple en un
cul de sac.

-
Computen a efectes d’espais exteriors segurs aceres, via pública,
calçada, etc...

- És important tenir
en compte que l’amplada de pas, passadís, rampa i/o escala del
recorregut per arribar a l’espai exterior segur estarà definida
segons la taula 4.1 del DB SI3 i en tot cas serà com a mínim de
1m.

Tornar a Índex

-C14/2014 - Documentació a presentar a
l’administració en el cas d’activitats no permanents.
Normativa en relació a la seguretat contra incendis en el cas d’estructures provisionals

Resposta aprovada per la CEJAIB en la reunió de data
04/11/2014

Resposta:

No s’ha de presentar declaració responsable
a les activitats no permanents majors i menors per a l’ inici i obertura
de l’ activitat. Tant per activitats no permanents majors com menors
s’ha de presentar sol·licitud d’autorització i  la documentació indicada a
l’art. 67 i 70 respectivament.

L’administració ha d’emetre una
resolució de la sol·licitud d’autorització. En
aquesta resolució pot indicar condicions  a complir per a l’activitat.

Si un cop
transcorregut el termini de 30 dies naturals des de la presentació de la
sol·licitud no s’ ha dictat i notificat la resolució,
s’ entendrà desestimada en el cas de las activitats no permanents
majors i estimada en el cas de les activitats no permanents menors.

Així com diu el DB-SI no li és
d’aplicació a les estructures provisionals tipus carpes, circs,
etc. De totes maneres s’ha de complir el Real Decreto 2816/1982, de 27 de agosto, por el
que se aprueba el Reglamento de Policía de Espectáculos
Públicos y Actividades Recreativas entre d’altres. El projectista ha de
justificar les mesures contra incendis
i es recomana que es faci basant-se en normatives reconegudes com per
exemple el DB-SI.

Tornar
a Índex

-C15/2014 - Classificació del l’activitat de
magatzem

Resposta aprovada per la CEJAIB en la reunió de data
04/11/2014

Resposta:

1.     El punt 1 del Títol I de l’annex
1 de la Llei 7/2013 parla de “Les
indústries, els tallers industrials i les indústries
agroalimentàries amb més de 1.000 m2 de superfície
computable”.

L’article
2 del RD 2267/2004 indica que és d’aplicació als “magatzems
industrials”. En la versió comentada especifica què es
considera “magatzem industrial”.

Per tant, com
que no està especificat literalment a l’apartat 1 del Títol
I de l’annex 1 de la Llei 7/2013 els “magatzems” ni
“magatzems industrials”,
una activitat de “magatzem” no es classificaria segons aquest
paràmetre.

L’annex
1 de la Llei 7/2013 “Classificació de les activitats i
modificacions” indica els paràmetres segons els quals es
seguirà un tipus o un altre de tramitació de l’activitat o
modificació.

Per la qual
cosa s’haurà de mirar si l’activitat o modificació
està inclosa en algun altre punt del Títol 1 (com per exemple el
punt 5 que parla de densitats de càrrega de foc ponderada i corregida),
en cas que no hi sigui, s’ha de comprovar que sí està
inclosa al Títol III d’aquest annex, i en cas contrari es
considera inclosa al Títol II.

La
tramitació que s’ha de seguir per l’activitat o
modificació afecta només en el relatiu a la
“tramitació”, la normativa de compliment no depèn de
la tramitació.

El Reial
Decret 2267/2004 Té per objecte establir i definir els requisits que han
de satisfer i les condicions que han de complir els establiments i
instal·lacions d’ús industrial per a la seva seguretat en
cas d’incendi. En cap cas per tal de classificar l’establiment.

2.
Quan es tracti d’una activitat multidisciplinar que
tengui inclosa una activitat industrial amb una altra no industrial:

Si la
superfície d’ús industrial és superior a 1.000 m2
precisarà permís d’instal·lació. (Annex II.
Títol I. Punt 1)

Si la superfície
d’ús industrial és inferior  a 1.000 m2, s’haurà
de mirar quin és l’ús predominant. Es determina que l’ús
predominant és el de major superfície sense contar els usos
comuns. Casuística:

o   Si l’ús
predominant és l’industrial, computarà el total de la
superfície com ús industrial. Es a dir, si la superfície
total és superior a 1.000 m2 precisarà permís
d’instal·lació. (Annex II. Títol I. Punt 1)

o
Si l’ús predominant és el no
industrial, computarà el total de la superfície com ús NO
industrial. Es a dir, si la superfície total és superior a 2.500
m2 precisarà permís d’instal·lació, en altre
cas, no el precisarà a causa de la superfície.

Tornar a Índex

-C16/2014
– Referente a la disposición transitoria sexta de la
ley 7/2013.

1 - En el apartado 1 se indica que la autorización
turística de antes del 1 de enero de 1998 junto con su
documentación suple a los títulos habilitantes.

a) ¿La documentación a la que se refiere es la que
se presentó en Turismo para obtener la autorización?

b) Dado que se indica que el Ayuntamiento puede requerir copia del
expediente a la Conselleria de Turismo. ¿Hay que entender que el titular
no tiene obligación de presentar la documentación en el
Ayuntamiento?

c) En el apartado 3.c se indica
“formalizada la anterior obligación de presentación de
documentación”. ¿Qué documentación
está obligado el titular a presentar?

2- En el apartado 3.a se indica
que las modificaciones realizadas tras la entrada en vigor de la ley 16/2006,
se tramitarán conforme a la normativa vigente en cada momento.
¿Se está refiriendo a que se podrán regularizar las
modificaciones mediante su tramitación con normativas derogadas
actualmente, si se eran las vigentes en su momento (ley 16/2006, ley 12/2010,
ley 13/2012)? No le veo el sentido ya que cada normativa que ha ido saliendo ha
permitido que los expedientes iniciados con anterioridad, se acogiera a la
nueva norma. Además, si es así, también podrían
acogerse a la ley 8/2012 que estaba vigente en ese momento y en la
exención de los establecimientos turísticos no se indicaba
ninguna limitación temporal, a diferencia de la ley 7/2013 que establece
claramente que las modificaciones posteriores a la ley 16/2006 no están
exentas. Supongo que querrá referirse a que tendrán que cumplir
con la normativa técnica, aunque se haya indicado “se
tramitarán conforme”, lo que parece indicar que es la normativa de
tramitación, y no la técnica.

3- Los establecimientos que
presentaron la documentación indicada en la ley 8/2012 para estar
exentas de título habilitante, regularizando de ésta manera la
totalidad del establecimiento, incluidas las modificaciones realizadas con
posterioridad a la ley 16/2006 ¿continúan estando exentas aunque
se haya derogado la disposición adicional tercera de la ley 8/2012?

Resposta aprovada per la CEJAIB en la reunió de
data 04/11/2014

Resposta:

Atenent a la
Disposició transitòria sisena de la llei 7/2013:

1.
A la pregunta 1a) la resposta és que Sí, la
documentació és la presentada a Turisme per obtindre l’
autorització.

2.
A la pregunta 1b) la resposta és que No, no cal.

3.
A la pregunta 1c) la documentació a aportar
és la que s’indica en el punt 1 ò 2 de la DT6 depenent del
cas.

4.
A la pregunta 2); “En els establiments turístics exempts de
llicència d’obertura i funcionament que tenguin una
autorització turística d’abans de l’1 de gener de 1998,
aquesta autorització juntament amb la seva documentació supleix
els títols habilitants d’instal·lació i inici i
exercici de l’activitat. Si aquests establiments turístics varen
realitzar modificacions de l’activitat abans de l’entrada en vigor
de la Llei 16/2006, de 17 d’octubre, de règim jurídic de
les llicències integrades d’activitat de les Illes Balears,
l’autorització turística on es recullin les modificacions
juntament amb la seva documentació també supleix els
títols habilitants d’instal·lació i inici i exercici
d’activitat”.

[...]

3. En
ambdós casos:

a) Les
modificacions fetes després d’entrar en vigor la Llei 16/2006, de
17 d’octubre, de règim jurídic de les llicències
integrades d’activitat de les Illes Balears, s’han de tramitar
d’acord amb la normativa vigent en cada moment.

Les
modificacions a les que es refereix el punt anterior es tenen que tramitar
segons la normativa de tramitació i la normativa tècnica
d’aplicació vigents en el moment que es faci aquesta
tramitació. És a dir mitjançant un procediment ordinari.

5.
A la pregunta 3c) L’exoneració que es feia a
la Llei 8/2012 era de la tramitació del títol habilitant. No
s’exoneraba del compliment reglamentari de l’activitat i les seves
instal·lacions.

Diagrama
de flux d’acord amb la D.T. 6a Punt 1:

Tornar
a Índex

-C17/2014 - Definició
d’activitat de concurrència pública i establiment
públic

Resposta aprovada per la CEJAIB en la reunió de
data 26/11/2014

Resposta:

1.
Les definicions d’activitat de concurrència
pública  i la
d’establiment públic segons l’art. 4 de la Llei 7/2013
són les següents:

13.
Activitats de concurrència pública: s’inclouen en aquest
concepte les activitats d’espectacles públics i activitats
recreatives, així com d’altres destinades a oci, esbarjo i esplai,
restauració, reunió, esportives, religioses, culturals, socials i
les que congreguen públic o usuaris en general, sempre que no
estiguin incloses en altres usos definits en el codi tècnic de
l’edificació, aprovat pel Reial Decret 314/2006, de 17 de
març.

26. Establiments públics:
són els establiments físics destinats a oci, esbarjo i esplai,
com és ara restauració, reunions, activitats esportives,
religioses, culturals, socials i les que congreguen públic o usuaris en
general i que no estiguin incloses en altres usos definits en el codi
tècnic de l’edificació, aprovat pel Reial Decret
314/2006, de 17 de març, i que tampoc no siguin espectacles
públics o activitats recreatives.

2.
El que volen dir les definicions anteriors és que
serà una activitat de concurrència pública i un
establiment públic si compleix les característiques que diu la
definició de cada un, a no ser que l’activitat o
l’establiment estigui definit en el CTE com a un altre ús.

Per exemple en el cas d’una escola, segons la definició
de la Llei 7/2013 entra dins la definició d’ activitat de
concurrència pública, ja que és una activitat de
reunió, cultural, social i congrega públic i usuaris, etc.
Però segons el CTE està inclosa en l’ús
“docent”. Per tant l’activitat  no seria “activitat de
concurrència pública”.

3.
En el cas de que una activitat sigui de pública
concurrència o establiment públic segons la Llei 7/2013 i segons
el CTE tingui l’ús de “Pública
Concurrència”, si que es considerarà una activitat de
concurrència pública i un establiment públic perquè
és el mateix ús.

Tornar a Índex

-C19/2014 - Modificació d’una activitat amb
títol habilitant (com es tramita una activitat secundària)

Resposta aprovada per
la CEJAIB en la reunió de data 26/11/2014

Resposta:

1.
L’apartat 3 de l’art. 3 de la Llei 7/2013
diu:

Article 3

Principis

3. L’exclusivitat

Quan s’iniciï
una nova activitat que substitueix una de ja existent es produirà una
renovació de llicència i quedarà sense efecte
l’autorització anterior, la comunicació prèvia o la
declaració responsable de l’activitat.

En cas de voler fer una
modificació de l’activitat existent es tindran en compte les
interaccions entre aquesta i la part modificada.

Només es pot limitar
l’exercici d’activitats multidisciplinars quan hi concorrin
impediments tècnics per garantir la seguretat, la salubritat, el medi
ambient i la protecció de la infància i la joventut.

2.
El concepte d’activitat secundària ha
desaparegut.

3.
L’art. 11 de la Llei 7/2013:

Article 11

Modificacions de les
activitats

1. La persona titular
del títol habilitant d’una activitat no subjecta al règim
d’autorització ambiental integrada està obligada a
tramitar davant l’òrgan competent qualsevol modificació
substancial de les condicions que emparen els títols habilitants.

2. Sempre que no estiguin
emparades en el projecte d’activitat, el projecte integrat, la
documentació tècnica o el permís d’inici
d’instal·lació i obres, es consideren modificacions que
necessiten un títol habilitant les següents:

a) L’exercici d’una nova activitat o
l’ampliació d’activitats existents.

b) La nova emissió de contaminants o impactes
no prevists en el projecte o en la documentació tècnica, sempre
que suposin una molèstia potencial al veïnatge i estiguin subjectes
expressament a l’aprovació prèvia de
l’administració pública.

c) La disminució de les condicions de la
prevenció i la protecció contra incendis i/o riscs col·lectius
o de les condicions d’evacuació que preveu la llicència,
sempre que no siguin a conseqüència de variacions de la normativa
específica de prevenció i protecció contra incendis.

d) Els canvis en la capacitat que suposin
l’execució de noves condicions d’evacuació,
així com noves instal·lacions en les que sigui preceptiva la seva
adopció i autorització.

e) La transformació, la remodelació i la
reforma del local o de les instal·lacions que siguin subst Aquestes modificacions s’han de tramitar
mitjançant el procediment que correspongui als paràmetres de la
part afectada.

3. Les modificacions de la
instal·lació d’una activitat subjecta al règim
d’autorització ambiental integrada que compleixi els criteris de
l’article 10.2 de la Llei 46/2002, d’1 de juliol, de
prevenció i control integrat de la contaminació, o de la norma que
el substitueixi, es consideraran modificacions substancials de
l’autorització; en cas contrari, es consideraran modificacions no
substancials.

4.
Per tant, si es tracta d’una modificació
substancial cal classificar-la segons Annex I de la Llei  i després seguir el procediment
de tramitació segons el Títol IV “Procediment aplicable a
les activitats permanents i a les seves modificacions” de la Llei 7/2013.

5.
La classificació del procediment de la
modificació no té per què coincidir amb la
classificació de l’activitat. El procediment de tramitació
de la modificació es farà segons la classificació de la
modificació, no de l’activitat.

6.
La documentació a aportar varia segons la
classificació del procediment de la modificació, però en
qualsevol cas, sempre es tindrà que aportar una declaració
responsable del titular.

7.
En cas d’activitats turístiques: quan la
normativa turística indica que “no será preceptiva una licencia de
actividad para cada una de las actividades relativas a usos secundarios
compatibles” s’ha d’interpretar que per introduir una activitat secundària
el que s’ha de fer és modificar la llicència principal, i
no fer una llicència independent per a cada una d’elles.

Tornar a Índex

-C21/2014 - Interpretació
del termes similars al punt e) art.2 Llei 7/2013, instal·lacions de
plaques solar tèrmiques i fotovoltaiques, antenes de telefonia
mòbil, estacions de telefonia i similars

Resposta aprovada per la CEJAIB en la reunió de
data 26/11/2014

Resposta:

1.
La lletra e) de l'article 2.2 de a Llei 7/2013,
s’ha d’interpretar en el sentit d'entendre que queden excloses de
l’àmbit d’aplicació d’aquesta llei la
instal·lació de plaques solars tèrmiques i fotovoltaiques,
antenes de telefonia mòbil, estacions base de telefonia mòbil i
similars. Emperò quan la seva instal·lació es dugui a
terme en edificis catalogats o quan tengui impacte en el patrimoni
historicoartístic, i si per instal·lar-les es necessita una
avaluació d’impacte ambiental d’acord amb la Llei 11/2006,
de 14 de setembre, en aquest cas, la  instal·lació de
plaques solars tèrmiques i fotovoltaiques, antenes de telefonia
mòbil, estacions base de telefonia mòbil i similars estarà
subjecte a la Llei 7/2013.

2.
Les pedreres no es poden considerar incloses dins el
supòsit de la lletra e) de l'article 2.2 atès que aquest precepte
només fa referència a  instal·lació de plaques
solars tèrmiques i fotovoltaiques, antenes de telefonia mòbil,
estacions base de telefonia mòbil i similars.

3.
Als efectes de determinar l'aplicació de la Llei
7/2013 a les pedreres, s'ha de tenir en compte que les activitats subjectes a
avaluació d’impacte ambiental estan subjectes a l’esmentada
llei, tal i com es dedueix de preceptes com la lletra h) de l'article 2.2 i
l'apartat 4 de l’esmentat article.

4.
També s’ha de tenir en compte el que diu la
Llei 10/2014, d’1 d’octubre, d’ordenació minera.

Tornar a Índex

-C22/2014 - Quantes vegades a
l’ anys es pot fer una activitat no permanent en un mateix
emplaçament?

Resposta aprovada per la CEJAIB en la reunió de
data 26/11/2014

Resposta:

1.      Segons el Diccionari de l’Institut
d’Estudis Catalans (DIEC) la definició de puntual és:

1 adj. [LC] Que fa una cosa exactament en el moment
assenyalat. No heu estat puntual: havíeu dit que seríeu ací a les
vuit, i ja és un quart de nou.

2 adj. [LC] Precís i concret. Informe puntual.

3 adj. [LC] Que concerneix un punt o un aspecte. Pregunta puntual.

4 adj. [FL] Que expressa l’acció
considerada en un moment del seu desenvolupament. Aspecte puntual.

2.      Per tant, una activitat no permanent
només transcor en un lloc i duració concreta. Si es repeteix amb
les mateixes condicions al cap d’un període de temps es té
que tornar a fer la sol·licitud per a l’activitat.

3.      L’administració té la
competència d’autoritzar l’activitat si es presenta la
documentació esmentada en els articles 67 i 70. Dins d’aquesta
documentació s’inclou una justificació de
l’interès públic amb criteris econòmics i socials.

4.      Segons l’ art. 59 de la Llei 7/2013
“La naturalesa de l’autorització d’activitat té
un caràcter discrecional, singular i puntual. S’ha d’atorgar
només per un interès públic amb criteris econòmics
i socials, i ha de garantir l’objecte d’aquesta llei”.  Aquest punt reflexa que
l’atorgament és fa en base a que l’activitat compleixi la
reglamentació d’aplicació i a més sigui d’
interès públic amb criteris econòmics i socials.  Només es poden donar en
condicions molt restrictives i justificades.

5.
Si a
un establiment se li permet fer activitats no permanents assíduament
s’està canviant l’ús de la zona.

Tornar a Índex

-C23/2014 - Les activitats permanents innòcues i
menors poden ser multidisciplinars? Si és que sí, es poden sumar
els espais permesos en cada cas?

Resposta aprovada per la CEJAIB en la reunió de
data 26/11/2014

Resposta:

1.
En el títol I de l’annex I s’indica
que és una activitat o modificació major si “concorren un o
més d’un dels punts següents:”.  És a dir una activitat és
major solament que tingui un d’aquests paràmetres, però pot
tenir-ne més d’un o inclús a més d’algun
paràmetre inclòs en aquest títol algun dels
paràmetres que pertanyen al títol 2 o 3 de d’ aquest annex.

Per tant, les
activitats majors poden ser multidisciplinars.

2.
En el títol III de l’annex I diu en
relació als paràmetres d’activitats innòcues i
modificacions “Són les següents:”

No indica que
puguin concórrer més d’un dels paràmetres. Per tant,
una innòcua solament pot ser un únic tipus d’activitat.

3.
Una activitat menor és la que no està
inclosa en el títol I ni el títol II de l’annex.  Per tant es podria donar el cas
d’una activitat multidisciplinar en la que els paràmetres de cada
activitat per separat no superin els del títol I i conjuntament no es
superi la superfície i l’aforament indicats en aquest
títol. En aquest cas es tractaria d’una activitat menor
multidisciplinar.

4.
Les activitats multidisciplinars només podran ser
innòcues quan es tracti d’activitats multidisiplinars incloses
dins el Títol III, Annex I i la suma total de superfície no
superi l’indicat en aquest Títol.

Tornar a Índex

-C24/2014 - Classificació de un
cafè-teatre. Cabines higièniques a establiments públics

Resposta aprovada per la CEJAIB en la reunió de data 03/02/2015

Resposta:

S’aprova
la redacció d’una guia sobre serveis higiènics.

Tornar a Índex

-C25/2014 –

1 Estan sotmeses a la Llei
7/2013 els establiments on s’hi realitzen activitats religioses similars
o actes d’exercici de drets fonamentals de la Constitució
Espanyola?

Resposta aprovada per la CEJAIB en la reunió de data 03/02/2015

Resposta:

El punt 6 de
l’art. 2 de la Llei  7/2013:

“6. Igualment, resten exclosos de
l’àmbit d’aplicació d’aquesta llei els actes
que suposin l’exercici dels drets fonamentals consagrats a la
Constitució Espanyola, que s’han de regular per la seva normativa
específica.”

Es
refereix a que estan exclosos de l’aplicació de la Llei “els
actes”, és a dir la “celebració” de
l’acte. Per exemple una missa seria “l’acte” o
“celebració” que es fa dins una església. I la missa
al ser un acte que suposa l’exercici dels drets consagrats a la
Constitució  no està
subjecte a la Llei 7/2013, en canvi l’establiment sí.

Els establiments on es celebren aquests
actes estaran subjectes a aquesta Llei si estan inclosos dins
l’àmbit d’aplicació (art. 2).

Tornar a Índex

2 Procediment i
característiques de les sales de
joventut

Resposta aprovada per la CEJAIB en la reunió de data 03/02/2015

Resposta:

L’ apartat b)
de l’art. 24 de la Llei 7/2013:

Article
24

Protecció
dels menors

1.
Sens perjudici de les prescripcions de la normativa en matèria de
menors, drogodependència, trastorns addictius o publicitat,
s’estableixen les prohibicions següents:

[…]

b) Queda prohibida l’entrada i la permanència
de menors de setze anys en activitats recreatives musicals, com ara sales de
festa, sales de ball, discoteques, cafès concert i similars.
Excepcionalment i fins a les 2.00 h, es permetrà l’entrada de
menors d’edat d’entre catorze i setze anys sempre que vagin
acompanyats de persones adultes autoritzades pels pares o tutors que vetllin
per la seva integritat física i moral.

S’exclouen
d’aquesta limitació les sales amb autorització de sessions
per a menors d’edat o sales de joventut, on es permetrà
l’entrada i la permanència de majors de catorze anys i no majors de
devuit.

Els establiments
han de tenir contemplat en el projecte i/o títol habilitant
l’activitat de sessions per a menors d’edat a la que es refereix el
punt b de l’article 24 de la Llei 7/2013.

No obstant,
s’ha de tenir en compte que s’hauran de prendre totes les mesures
correctores adients indicades a l’art. 24 per a la protecció dels
menors. Per exemple:

-
Cal que
a l’entrada d’aquests establiments s’indiqui clarament
l’interval d’edat permès i els horaris de la gal·la.

-
No
està permès el joc ni espectacles eròtics.

-
No es
podran vendre ni subministrar begudes alcohòliques ni tabac.

-
No es
podrà publicitar ni promocionar directa o indirecta el consum de begudes
alcohòliques o de tabac. Aquests productes no podran estar visibles per
als menors d’edat.

El règim sancionador de les
infraccions es troba en el Capítol II Tipificació de les
infraccions, de la Llei 7/2013.

Tornar a Índex

3 Quin és el
procediment a seguir en cas d’inspecció i de que
l’establiment no disposi de
Pla d’autoprotecció?

Resposta aprovada per la CEJAIB en la reunió de data 03/02/2015

Resposta:

Es pot optar per dues
opcions:

a)      Un supòsit que legitima, per
l’art. 84, la remissió a la Direcció General
d’Emergències de la manca d’autorització sectorial,
on l’actuació correspondrà a l’administració sectorial.

b)       Una conducta sense tipificació a
la Llei sectorial 2/1998, que legitima, en els casos als que s’exigeix
reglamentàriament el Pla d’autoprotecció, a que
l’administració municipal competent en matèria
d’activitats adopti el règim sancionador previst a l’art.
103.1.i) de la Llei 7/2013.

Les dos opcions són vàlides.
No obstant, aconsellem el procediment següent:

1.
Aixecar acta de l’activitat que
especifiqui que no té pla d’autoprotecció.

2.
Comprovar si en té o no amb l’administració
competent (Departament d’Emergències de la Conselleria de
Funció publica)

3.  Si a la
declaració responsable el titular havia signat que tenia el pla
d’autoprotecció, instruir expedient sancionador per falsedat o
omissió de caràcter essencial a la declaració responsable
i prendre mesures cautelars, si procedeix, i enviar l’expedient a
l’administració competent sectorial per a que actuï.

Pel que fa al plans
d’autoprotecció l’òrgan competent és el Servei
d’Ordenació d’Emergències. L’expedient
s’haurà de enviar al cap del Servei D’Ordenació
d’Emergències (Departament d’Emergències) de la
Direcció General d’Interior, Emergències i Justícia.  Cal indicar les dades
d’ubicació exactes, el titular de l’activitat i dades de
contacte, la norma la qual obliga a disposar de pla i registrar-lo i si han
comés altres infraccions associades.

Tornar a Índex

4 Quina assegurança i classificació
les són d’aplicació a les activitats existents amb
anterioritat a l’entrada en vigor de la Llei 7/2013?

Resposta aprovada per la CEJAIB en la reunió de data 03/02/2015

Resposta:

1.     Nombroses activitats actualment en
funcionament, disposen de títol habilitant per a l’exercici de
l’activitat amb el règim jurídic de les anterior normes en
matèria d’activitats (Llei 16/2006, Llei 8/95, RAMINP,etc.) amb la
denominació i classificació pròpia d’aquell
règim jurídic.

2.     La Llei 16/2006 va reclassificar les
activitats existents mitjançant la Disposició transitòria
sisena de la citada norma.

3.     A l’entrada en vigor de la Llei 7/2013
ens trobem: activitats reclassificades segons la disposició
transitòria sisena de la Llei 16/2006 i les activitats legalitzades i
classificades pel règim jurídic de la Llei 16/2006.

4.     Així com indica la disposició
transitòria quarta de la Llei 7/2103 aquestes activitats existents es
reclassificaran quan es dugui a terme el procediment de revisió
tècnica d’actualització (RTA) i aquesta actualització
es farà quan indica la disposició transitòria desena de la
Llei 7/2013.

5.
Per
tant, la classificació de l’activitat es mantindrà fins a
la reclassificació que es faci a la RTA. La quantia de
l’assegurança i la tipificació de les infraccions depenen
de la classificació de l’activitat, per tant
s’aplicarà les corresponents a la classificació que tingui
l’activitat en cada moment.

Tornar
a Índex

5  A manca de definició d’activitats catalogades quin tipus
d’infracció es pot aplicar al indicat al punt l)  del punt 1 de l’article 103
“L’incompliment de més d’una hora de l’horari d’obertura
i de tancament de les activitats catalogades”?

Resposta aprovada per la CEJAIB en la reunió de data 03/02/2015

Resposta:

No, el procediment
sancionador no dona lloc a interpretacions i s’ha d’aplicar de
forma directe, per tant:

Si una activitat ha incomplert en més d’una hora
l’horari general d’obertura i de tancament s’aplica:

1.
En
activitats no permanents. L’especificat a l’art. 102.1 a) de la
Llei 7/2013 (Lleus).

2.
En
activitats permanents d’espectacles públics i activitats
recreatives.  L’especificat a
l’art. 102.2 a) de la Llei 7/2013 (Lleus).

També es pot
aplicar la gradació de les sancions segons l’art. 107.2 de la Llei
7/2013.

Tornar a Índex

6  És
d’aplicació el punt 1 de la Disposició transitòria
sisena de la Llei 7/2013 als establiments d’allotjament i als de
l’oferta turística complementària amb autoritzacions
turístiques anterior a 1 de gener de 1998?

Resposta aprovada per la CEJAIB en la reunió de data 03/02/2015

Resposta:

1.     Si, la Disposició transitòria sisena de la
Llei 7/2013 és aplicable tant per als establiments d’allotjament
com per als de l’oferta turística complementària amb
autorització turística anterior a 1 de gener de 1998.

2.     El punt 1 de la disposició
transitòria sisena de la Llei 7/2013 es refereix als “establiments
turístics exempts de llicència d’obertura
i funcionament que tinguin una autorització turística
d’abans de l’1 de gener de 1998”.

3.
Es
refereix a tots els establiments turístics sotmesos a
autorització de la Conselleria de Turisme.

Tornar a Índex

7  Quines són les “altres
activitats permanents que estiguin exemptes de llicència
d’obertura i funcionament arran d’una llei” a les que es
refereix el punt 2 de la disposició transitòria sisena?

Resposta aprovada per la CEJAIB en la reunió de data 03/02/2015

Resposta:

Diverses lleis han
anat exonerat de llicència d’obertura i funcionament. Una
activitat iniciada durant el termini de vigència de
l’exoneració adquireix uns drets. Quan es deroga aquesta
exoneració l’activitat existent té que ser tractada de
manera “especial”, ja que l’activitat ha complit la normativa
pertinent que li era d’aplicació fins aleshores.   La nova normativa té que
preveure la forma de tractar aquestes activitats “especials” i la
seva adaptació a les noves necessitats.

Algunes de les
lleis que han exonerat el compliment de llei referent a activitats són
per exemple:

-
Llei
16/2006, de 17 d’octubre de Règim jurídic de les
llicències integrades d’activitat de les Illes Balears.

-
Llei
12/2010, de 12 de novembre, de modificació de diverses lleis per a la
transposició a les Illes Balears de la Directiva 2006/123/CE, de 12 de
desembre, del Parlament Europeu i del Consell, relativa als serveis en el
mercat interior.

-
Llei
8/2012, de 19 de juliol, de turisme de les Illes Balears.

-
Llei
12/2012, de 26 de setembre, de mesures tributàries per a la
reducció del dèficit de la Comunitat Autònoma de les Illes
Balears.

-
Llei
11/2014, de 15 d’octubre, de comerç de les Illes Balears.

-
Llei
12/2014, de 16 desembre, agrària de les Illes Balears.

-
…

Tornar a Índex

8  Quines són els terminis per a les Revisions Tècniques
d’Actualització  (RTA)
de les activitats amb títol habilitant existent abans de l’entrada
en vigor de la Llei 7/2013?

Resposta aprovada per la CEJAIB en la reunió de data 03/02/2015

Resposta:

1.
Segons la Llei 7/2013:

Disposició
transitòria desena

Revisió
tècnica d’actualització en activitats permanents existents

[…]

2.
Terminis a partir de l’entrada en vigor d’aquesta llei per superar
la revisió tècnica d’actualització en funció
de l’antiguitat de l’activitat:

a) Els
titulars de les activitats permanents on la primera llicència
d’obertura i de funcionament és d’abans del 8 de març
de 1962 tenen tres anys per superar favorablement la revisió
tècnica d’actualització.

b) Els
titulars de les activitats permanents on la primera llicència
d’obertura i funcionament és d’abans de l’1 de gener
de 1996 tenen cinc anys per superar favorablement la revisió
tècnica d’actualització.

c) Els titulars de les activitats permanents on la primera
llicència d’obertura i funcionament és d’abans
d’entrar en vigor aquesta llei tenen deu anys per superar favorablement
la revisió tècnica d’actualització.

2.
Taula resum de la data límit per a la
revisió tècnica d’actualització (RTA) segons la data
d’obtenció de la primera llicència d’obertura i
funcionament:

Data obtenció primera llicència
d’obertura i de funcionament

Data límit per a la RTA

Abans de 8 de
març de 1962

Abans de 28 de febrer
de 2017

Abans de 1 de gener de
1996

Abans de 28 de febrer
de 2019

Abans de 28 de febrer
de 2014

Abans de 28 de febrer
de 2024

Tornar a Índex

-C26/2014 - Contractació personal d’admissió i de control intern

Resposta aprovada per la CEJAIB en la reunió de data 03/02/2015

Resposta:

La normativa que
regula el personal d’admissió i control intern no regula la forma
jurídica de contractació. El titular d’una activitat pot
contractar una empresa que tingui personal propi amb l’acreditació
de “personal d’admissió i control d’ambient
intern” o que aquesta empresa subcontracti aquest personal.

El decret no regula les condicions laborals ni les
mercantils, no obstant, a nivell de seguretat.

1.
S’aconsella que a les activitats permanents
on hi hagi aquests professionals siguin sempre les mateixes persones
(independentment de la seva relació laboral o mercantil) per que
coneguin millor l’establiment, el tipus de públics i les mesures
de les quals disposa.

2.
El
personal d’admissió i control d’ambient intern en tenir
l’acreditació a títol personal, també respon
personalment de les irregularitats i infraccions que es cometin. És a
dir, en tenir un carnet professional respon personalment de les seves
actuacions, malgrat li hagi manat qui l’ha contractat.

Tornar
a Índex

-C29/2014 - Quina cobertura ha de tenir
l’assegurança d’una activitat?

Resposta aprovada per la CEJAIB en la reunió de data 03/02/2015

Resposta:

1.
A l’art. 10 de la Llei 7/2013 esmena que
“el titular
ha de contractar i mantenir en vigor una assegurança durant
l’exercici de l’activitat en l’establiment físic o en
el lloc on es desenvolupi, que cobreixi la
responsabilitat civil per danys corporals, materials i
conseqüencials que se’n derivin, ocasionats a terceres
persones”.

2.
A la disposició addicional tercera de la
Llei 7/2013 s’especifiquen les característiques d’aquesta
assegurança i els capitals mínims a cobrir.

3.
L’assegurança a que es refereix la
Llei 7/2013 és la  de
responsabilitat civil i cobreix els accidents físics que tinguin lloc
dins l’establiment. No els contratemps induïts per l’activitat
fora de l’establiment.

4.
Per
exemple, en una assessoria l’assegurança cobreix si una persona
cau i es romp una cama dins l’establiment, en canvi si l’assessoria
fa malament la comptabilitat d’un client i el client és
sancionat,
l’assegurança no cobreix aquest fet. Per a cobrir
això, hi ha altres tipus d’assegurances amb cobertures
especifiques per a cada cas.

Tornar
a Índex

-C31/2014 -
Sol·licitud d’autorització d’activitat
no permanent major

Resposta aprovada per la CEJAIB en la reunió de data 03/02/2015

Resposta:

1.
A l’art. 67 s’indica la
documentació a presentar juntament amb la sol·licitud
d’autorització de l’activitat no permanent major.

2.
A l’art. 68 s’indica el contingut de
l’informe tècnic integrat que l’administració
competent té que emetre. A la resolució de
l’autorització que dicti l’administració competent es
pot consignar el contingut d’aquest informe tècnic integrat (art.
69). Segons el punt 4.c). també es pot fixar les autoritzacions
sectorials necessàries i les condicions que han de complir els
certificats realitzats pels tècnics competents (si cal) i altres mesures
correctores que es justifiquin motivadament.

3.
Per
tant l’administració podrà condicionar
l’autorització de l’activitat  a la presentació dels permisos i
certificats que cregui oportuns sempre que estigui justificat, així com
indica l’art. 63: “L’eficàcia de la
resolució d’autorització queda condicionada al fet que
abans de l’inici de l’activitat hauran d’estar subscrits els
certificats, els contractes i les autoritzacions sectorials preceptius, les
exempcions que pugui preveure la normativa sectorial que hi sigui
d’aplicació i la pòlissa d'assegurança en vigor
d’acord amb el termes prevists en la disposició addicional tercera
d’aquesta llei”.

Tornar
a Índex